Црни Груја | |
---|---|
![]() ДВД омот | |
Сценарио | Александар Лазић Раде Марковић |
Режија | Игор Стоименов |
Улоге | Сергеј Трифуновић Борис Миливојевић Маринко Маџгаљ Никола Којо Зоран Цвијановић Никола Пејаковић |
Земља | ![]() |
Језик | српски |
Број епизода | 11 |
Време трајања | ~ 35 минута |
Монтажер | Бранислав Годић |
Продукција | БК телеком БС Груп |
Емитовање | |
Емитер | БК |
Прво приказано на | БК |
Премијерно приказивање | 10. октобар — 19. децембар 2003. |
Наследник | Црни Груја 2 |
Сродно приказивање | Црни Груја и камен мудрости |
Профил на IMDb-ју |
Црни Груја је српска ТВ серија, снимљена 2003. године, у продукцији БК телеком и БС Груп.
Сценариста серије је Александар Лазић, а редитељ дебитант Игор Стоименов. Главне улоге тумаче Сергеј Трифуновић, Борис Миливојевић, Никола Којо, Никола Пејаковић, Зоран Цвијановић, Маринко Маџгаљ, Душанка Стојановић, Никола Симић, Ратко Танкосић, Горица Поповић.
Серија је урађена по узору на енглеску серију „Црна Гуја“ из 1983. године са Роуаном Аткинсоном у главној улози.
Серија је препуна симболике и прави пародију на српску историју и њене великане (Карађорђа, Вука Караџића, Милоша Обреновића итд.). На пример, Карађорђе је приказан као женскарош и грубијан који се на суров начин обрачунава са својим неистомишљеницима, претходно их прогласивши издајницима народа. Са друге стране, исмева се и инвалидитет Вука Караџића. Наиме, одузетост његове леве ноге приписује се Карађорђевом бесу због слабе оцене коју је добио у Вуковој школи „лепог писанија“. Такође, почетак Првог српског устанка је приказан као стицај случајних и нес(п)ретних околности, а не као плански рад српских главаша ради ослобођења Србије од турског ропства.
Након успешног првог дела, снимљен је и наставак „Црни Груја 2“, са понешто измењеном глумачком поставом (у улози Црног Грује је Ненад Јездић).
Најављена је серија У загрљају Црне руке, која представља наставак серије Црни Груја. Продукцију серије ради United Media и биће приказивана на каналу Нова С.
Епизоде описују Србију у 19. веку. Тешка времена за ситне, али амбициозне српске предузетнике као што је газда Груја (Сергеј Трифуновић). Груја је човек широких схватања који је развио сопствени бизнис – препродају свиња Турцима. Пошто та сарадња не доноси очекивану добит Груја покреће нов посао са увек предусретљивим Словенцима (Зоран Цвијановић у улози Словенца Змага). Бизнис цвета али газда Грујине планове угрожава његов тетак Црни Ђорђе (Никола Којо) који сматра да је рођени бизнисмен. И тако Груја уз помоћ својих слуга Болета (Борис Миливојевић) и Чеде Веље (Маринко Маџгаљ) покушава да избегне пословне предлоге свог тетка. Реченица: Карађорђе, ал' кара и Груја, коју је Црни Груја неколико пута изговорио у серији постала је веома позната. У серији постоје многе референце на историјске личности попут Станоја Главаша, Младена Миловановића, Аганлије, једна од историјских личности као узор за серију је ујак Пера од Чеде Веље, трговац из Земуна, са којим Груја сарађује, а који заправо представља историјску личност Петра Ичка, потписника Ичковог мира, као и Смиљка, Болетова вереница, којој је као узор послужила Чучук Стана.
У селу нестају жене, а сва сумња сељака пада на покојног Тозу за кога се прича да се повампирио. Сељаци организују хајку на вампире, не знајући да иза свега заправо стоји Црни Ђорђе, који наређује газда Груји да се преруши у вампира и извини сељацима. Газда Груја међутим има другачији план. Вођа хајке Тиосав по позиву долази на вечеру код газда Грује. У глуво доба у кући се појављује Боле прерушен у вампира Тозу (што је био план Црног Грује) који покушава да се нагоди са Тиосавом. Међутим, усред преговора у кућу улази сељак обавештавајући да је управо још једна жена нестала. Тиосав открива газда Грујину превару, везује их и намерава да их набије на колац. Спас стиже преко Змага који долази да нуди најквалитетније колчеве словеначке производње и обавештава Тиосава да је један колац продао његовој жени, која је љута јер Тиосав целу ноћ није дошао кући. На крају се у кући појављује повампирени Тоза (Владе Дивац).
Газда Груја је Станојев јатак и сваке зиме обезбеђује свиње за његову чету. Међутим, пре Станоја се појављује Видоје који од газда Грује изнуђује свиње за своју чету. Станоје не прихвата Грујино објашњење за недостатак свиње и даје Груји два дана да му прибави свиње. Газда Груја бива приморан да тражи помоћ од Аганлије, али му за узврат обећава Станоја. План пропада јер је Станојевa чета поразила Аганлијине војнике. Станоје схвата газда Грујину игру и прети осветом. Газда Груја бежи у Црну Гору.
Народ увелико прича о буни. Газда Ђока (Карађорђе) се плаши за своје свиње и наређује газда Груји да их пребаци у Дубровник. Газда Груја наравно није одушевљен предлогом и наговара пророчицу Друзилу да оде код газда Ђорђа и да му предскаже судбину и пророкне велику пропаст Дубровника. Друзила то и успева, али и прави грешку рекавши да ће ускоро да се дигне буна против Турака и да ће газда Груја бити вођа. То страшно разљути газда Ђоку, који спрема колац за газда Грују.
Из Беча у село стиже удовица Бисерка као специјални изасланик монархије за људска права. Она буни жене против пијаних мужева, и с тим у вези организује уништавање пецара за прављање ракије. Једина сачувана пецара је она газда Грујиног прадеде Пантелије. Чеда Веља има 150 бурића шљива и обећава их газда Груји тако да су сви услови за добар и уносан посао испуњени. Али уместо њему, Чеда Веља шљиве продаје Црном Ђорђу који приморава газда Грују да му претера пецару. Планови за добру зараду су опет пропали. Међутим, Бисерка са женама упада у подрум и разбија пецару прадеде Пантелије тако да и Црном Ђорђу пропада бизнис.
Уја Пера је јавио газда Груји да ће се ускоро ухватити лед на Сави и да се могу пребацити свиње за Угарску ради продаје. Међутим, Црни Ђорђе је начуо шта газда Груја смера и због тога наговара Болета да се жени, а газда Грују приморава да организује свадбу и да обезбеди све печење, тј. да покоље све своје свиње. За то време Црни Ђорђије ће пребацити своје свиње за Угарску, добро зарадити и осујетити планове газда Грује.
Карађорђе тражи од Грује да покупи порез од сељака. Груја прерушава Болета и Чеду Вељу у турске зулумћаре и шаље њих да покупе порез и куке и мотике и остале пољопривредне алатке да се сељаци не би побунили. Али Чеда Веља прави бизнис продајући куке и мотике сељацима. Сељаци нападају Грују.
Ледена зима је стигла у Србију, и вукови су прешли залеђен Дунав у потрази за храном. Због тога Карађорђе припрема велику хајку на вукове. Али за то му је потребно оружје. Он задужује Газда Грују да му набави велике количине џебане, куршума и пушака. Груја сав задовољан што ће успети да „олакша“ свог тетка за који дукат, се прихвата посла и зове у своју кућу трговце оружја. Ту се нађу Криви Стојко (српски сељак), па онда шваба Хер Газда Славко Митејзер, Шиптар Србољуб Крстићи (који му нуди све џабе само уколико би му Груја прошверцовао „погаче на љебац“ тј. дрогу за Угарску, што Груја као „поштени српски свињски трговац“ одбија) и на крају се појављује стари Грујин пријатељ Змаго. Он му спонтано открива да оружје није за хајку на вукове, већ за хајку на Турке. Газда Груја сав пренеражен што би Турци могли да помисле да он диже буну против њих, брзо тера Змага и иде код Газда Ђоке да му изнесе понуде. Када је срео Карађорђа, рекао му је да су Турци преко Змага сазнали за буну. Такo се Груја још једном извукао из незгодне ситуације.
Будим и Пешта су на ивици глади јер је стока почела да им цркава због неке опаке заразне болести. Право време за газда Грују да пребаци своје свиње преко Саве за Угарску. Међутим, дахије су за то чуле и подигле цену мита на 123%, тако да се газда Груји не исплати да продаје свиње. Изненада су се Турци поклали између себе код Остружнице (како се касније испоставило, газда Груја је проузроковао тај сукоб), а преко Саве се ухватио лед, тако да је идеалан моменат да газда Груја искористи преокупираност Турака и пребаци свиње за Угарску, а и да избегне Миту Скелеџију са којим још од раније има нерашчишћене рачуне. Међутим, Чеда Веља не стиже да однесе писмо Уја Пери који треба да сачека свиње са Угарске стране реке, него писаније шаље управо по Мити Скелеџији, који сазнавши шта се спрема, обавештава Турке који прекидају борбу, долазе до Саве и убијају све свиње. А сам газда Груја једва спашава главу.
Цео српски народ је уплашен јер се прочуло да турске дахије спремају одмазду због тога што су испали преварени и између себе се поклали код Остружнице. Аганлија лично долази код газда Грује, као дугогодишњег турског сарадника, и захтева да он направи списак свих виђенијих српских главешина за ликвидацију. Груја користи ову прилику да се ослободи оних који му највише сметају при пословању. Тако да на списак ставља Карађорђа, и на своје лично инсистирање, Чеда Вељу. Међутим, Карађорђе доспева до овог списка пре Аганлије и саставља нови, где на прво место ставља управо газда Грују, а затим све виђеније турске главешине и јањичаре. Видевши списак, Аганлија се разбеснео и тражи газда Грују да га набије на колац.
Чеда Веља диже Турцима у ваздух двогодишње залихе кафе на Дрини, истовремено наручујући исту ту количину од Змага Словенца, надајући се да ће услед несташице, цена кафе порасти и да ће је он онда продавати Турцима по многоструко већој цени од набавне. Међутим, оно чему се није надао јесте да ће то Турке страховито разљутити и да ће са свих страна (из Босне, Београда, Бугарске и Ниша) покренути војску на Србију.
Карађорђе сазива све српске кнезове ради договора. После већања одлучују да пошаљу газда Грују код Аганлије и да по сваку цену измоли опроштај (јер тренутно Срби нису спремни за рат), иначе ће бити бачен на страшне муке.
У току преговора, Аганлија ставља газда Грују у казан са врелом водом, све док му није обећао да ће Срби до сутра набавити залихе кафе за три године и да ће му их лично Карађорђе испоручити.
Кафу коју је Чеда Веља наручио од Змага стиже у Србију, али Змаго тражи већу цену од претходно договорене. То је Чеду Вељу страшно разљутило и он у име освете диже у ваздух цео Змагов товар кафе. Тај товар је био једина нада Србима да ће до јутру набавити кафу Аганлији. Рат са Турцима је сада неизбежан.